Anterior în Walking Dead la AMC...
Am fost cu Beth.
Este un plimbăreț. Încep să mă descurc cu asta.
Cât de curând nu voi mai avea nevoie de tine.
Am fost cu ea o vreme.
Beth, fugi!
Nu te voi lăsa.
Ieși, mergi în susul drumului! Ne vedem acolo!
Dar este în viață?
Mașină neagră, și o cruce albă vopsită.
Am încercat s-o urmăresc, am încercat.
Este moartă?
Este doar dispărută.
Hei! Alo!
Hei!
Totul este bine. Bine?
Pune-l jos. Aruncă-l chiar acum.
Sunt Dr. Steven Edwards.
Acesta este ofițerul Dawn Lerner. Cum te simți?
Unde sunt?
Spitalul Grady Memorial din Atlanta.
Cum am ajuns aici?
Ofițerii mei te-au găsit pe marginea drumului.
Aveai încheietura fracturată
și ai avut o rană superficială la cap.
Îți poți aminti numele?
Beth.
- Bărbatul cu care eram, e și el aici? - Erai singură.
Dacă nu te salvam, ai fi fost o plimbăreață acum.
Așa că ne ești datoare.
Traducerea și adaptarea: AMC & PTA subs.ro team (c) www.subs.ro
Câțiva dintre ei erau pe fugă acum o săptămână.
Au găsit două cutii de Bisquick
și o casetă cu Merle Haggard la stația de camioane,
și apoi acest om sub pod.
Șoc cardiac și deshidratare extremă.
Am încercat să fac ce am putut.
Și ce este?
Dacă pacientul nu arată niciun semn de îmbunătățire...
Ei bine, e decizia lui Dawn.
Stai așa.
Hai, corpul se răcește.
Câți oameni trăiesc aici?
Suficienți să putem trăi.
Unii am început aici, alții au venit ca pacienți.
Fiecare are o treabă.
Îl putem îngropa?
Nu, ieșim doar când este necesar.
Poate că nu este cel mai bun sistem de eliminare,
dar lucrăm cu ce avem.
Am reușit să asigurăm scările și să le păzim,
dar ferestrele sunt sparte la parter.
Plimbăreții își găsesc drumul prin bază când aud zgomote.
Și când corpurile sunt calde sau suficient de calde,
curăță o parte din mizerie.
Folosește tot ce poți.
În plus, este cea mai rapidă cale.
Arăți din e în ce mai bine.
Avem un indiciul legat de niște arme,
așa că eu și partenerul meu suntem destul de departe.
Și apoi când te-am văzut,
mergând pe tot drumul.
Nu-ți amintești de mine?
Mă luptam cu un plimbăreț.
Și apoi, totul s-a încețoșat.
Da, unul se uita la coapsele tale când am apărut.
Dar am ajuns înainte.
L-am terminat pe acel plimbăreț.
Sunt Gorman.
Când cineva îți face o favoare,
este politicos să arăți un pic de apreciere.
Decât dacă vrei să scriu tot ce iei.
Orice costă, nu?
Îl vom găsi pe Joan.
Până atunci, avem treabă la spălătorie și-mi vreau uniforma...
...spălată separat și călcată.
Știu.
Istețule.
Obișnuiam să mă simt de parcă mă înecam încercări.
Acum oceanele sunt uscate
și eu mă sufoc în plictiseală.
Avem noroc.
Mă simt destul de în siguranță ca să mă plictisesc,
deci avem noroc.
Este Junior Kimbrough. Îți place?
Nu-mi amintesc de când nu am mai ascultat o înregistrare.
Este una din puținele plăceri pe care le am ca doctor aici.
Asta și orice ar fi asta?
Porcușor de guineea.
Unde e mâncarea ta?
Cu cât iau mai mult, cu atât datorez mai mult, nu?
Hei.
Ai încercat vreodată porcușor de guineea?
Nu cred.
Nu l-aș numi specialitate.
Așează-te.
Dawn nu trebuie să știe. Haide.
Ei bine?
Este destul de bun pentru Peru.
Este un Caravaggio.
L-am găsit pe străzi afară de High.
Ca și gunoiul.
Este minunat.
Nu mai are un loc.
Arta nu reprezintă supraviețuirea.
Este legat de transcendență.
A fi mai mult decât animalele.
A ne ridica deasupra.
Nu mai putem face asta?
Nu știu.
Cânt.
Încă mai cânt.
- Avem unul nou. - I-am găsit portofelul.
Numele lui este Gavin Trevitt.
A sărit de la apartamentele de la primul etaj, încercând să scape de cineva.
A pierdut mult sânge și semnele vitale scad.
Nu cred că va supraviețui.
- Deja i-am dat gaz... - Mă descurc.
Ai spus că vrei să salvezi oameni, să-l salvezi.
Nici măcar nu știu ce răni are.
Uite, acesta nu va reuși. Ai spus că nu vrei să irosesc resursele.
Azi vreau să încerci.
Bine, pune EKG și ultrasunetele în baterie.
Bine.
Acum atașează-le la pacient.
Pneumotorax. Are un plămân perforat.
Beth, am nevoie de un ac mai mare din cabinet.
VA trăi?
A căzut de pe o clădire, Dawn.
Va trăi?
Vezi aceste vânătăi?
Are sângerare internă,
dar am nevoie de o tomografie să văd cât de rău.
Și chiar dacă aș putea determina asta,
nu am uneltele să-l salvez.
Ți-am spus că este o risipă de resurse.
Steve, vrea să înțeleagă miza.
- Întotdeauna este astfel? - Numai în zilele proaste.
Din nefericire pentru noi numai așa ceva are.
Noah ți-a lăsat un tricou nou.
Ce are acesta?
Îi plac lucrurile frumoase.
Trebuie să-i placă biroul tău.
Cu toții avem căi s-o facem să plătească.
Te voi aștepta afară.
Dawn are nevoie de tine.
Are noroc că am găsit-o.
La orice te gândeai, nu merită.
Bine, ai două opțiuni.
Ori îți tăiem brațul, ori o faci tu.
La naiba cu tine și nenorocita ta!
- Isteațo. - Gorman, pleacă de aici!
Este anestezic. Vei avea nevoie.
- Du-te naiba. - A ales. Fă-o.
Fă-o.
Nu! Am spus să mă lăsați în pace!
Nu te vom lăsa să mori.
Nu te vom lăsa să te transformi.
Unde crezi că te duci?
- Nu pot ajuta. - Vrei să moară?
Beth, vreau s-o ții.
Fă-o acum.
- Este în regulă. - Haide.
Ia-ți mâinile de pe mine!
Nu mă întorc la el!
Nu trebuie.
- Nu-i poți controla. - Ba da.
Beth, ești gata?
Ești bine?
Sunt Noah.
De la Lollipop Guild.
Beth.
Mulțumesc pentru asta.
M-am gândit că ai nevoie să te ia cineva
după dimineața asta.
Cred că ar fi trebuit să-ți aduc toată tava.
Uite, astea ar trebui să se potrivească.
Știi ce s-a întâmplat cu Joan?
Dacă ar fi stat, ar fi muncit o vreme,
nu ar fi putut pleca?
Încă nu am văzut să funcționeze astfel.
De cât timp ești aici?
Cred că de un an.
Eu și tata eram destul de terminați când ne-au găsit.
Au spus că pot salva doar unul.
Pentru multă vreme, i-am crezut.
Acum am înțeles.
Tata era mai mare, mai puternic.
Am fi putut lupta. Am fi fost o amenințare.
L-au lăsat în urmă în adins?
Și Dawn s-a uitat în altă parte.
Vezi, ea conduce, dar de abia.
Și devine din ce în ce mai rău.
De aceea voi pleca la momentul optim.
Am venit să-mi caut unchiul.
Trebuie să mă întorc la mama.
Unde este casa?
Richmond.
Virginia.
Avem ziduri.
Mă cred sfrijit.
Mă cred slab.
Dar nu știu nimic despre mine.
Despre ce sunt.
Despre ce ești.
Shepherd, deja ai făcut tură dublă.
- Mă ocup eu de aici. - Da doamnă. Mulțumesc.
Știu că nu ai mâncat micul dejun.
Tratat de pace?
Nu am nevoie de mult.
Nu voi sta mai mult decât mă faci.
Nu ar trebui să vezi asta ca pe o pedeapsă.
Îți ofer mâncare, haine și protecție.
Ai mai avut așa ceva gratis?
Nu am cerut ajutorul tău.
Dar aveai nevoie de el.
Încearcă să vezi binele pe care îl facem.
Dificil cum a fost, am salvat viața lui Joan.
Viața lui Trevitt. Ți-am salvat viața.
Eu îi țin pe toți aici.
Nu este ceva nesemnificant.
Ne-a luat mult să ajungem aici, Beth.
Și cred că ce avem înainte de asta nu s-a terminat.
Și când vom fi salvați,
când se va termina coșmarul,
va trebui să reconstruim.
Tu nu crezi cu adevărat că cineva va veni după noi?
Sunt tot oameni ca noi, Beth.
Oamenii încearcă să țină lumea vie, s-o repare.
Și până atunci, va trebui să contribuim cu toții.
Să facem compromisuri.
Dacă luăm, dacă înapoi.
Doar așa este corect.
Așa că, continuă să muncești pentru ce ești datoare,
și vei ieși de aici foarte repede.
- Dacă asta îți dorești. - Asta este.
Atunci, va trebui să mănânci.
Altfel vei fi slăbită.
Nu te vei vindeca, vei avea nevoie de mai mult tratament,
și nu îți vei putea face treaba.
Știu că nu ai cerut asta.
Nici eu.
E foarte drăguț.
Îl voi aduce pe dr. Edwards.
Nu, te rog.
Nu încă.
Îmi pare atât de rău.
Îi poate controla.
Dar n-o face, pentru că este mai ușor.
Pentru că este o lașă.
Ce ți-a făcut?
Nu contează.
Bănuiesc că este mai ușor să faci pact cu diavolul
când nu tu trebuie să plătești prețul.
Ai pierdut ceva?
Sunt ale tale, nu-i așa?
Măr acru.
Ca cele de la pediatrie.
Presupun că le poți gusta.
Să vezi dacă observi ceva.
- Nu vreau. - Haide.
Vreau doar să mă asigur că le returnez adevăratului proprietar.
Da. Așa.
- Așa. Așa. - Las-o în pace.
Fata ar fi trebuit să fie a mea.
Nimeni nu este al tău, Gorman.
Nimeni.
Și dacă crezi că îl poți aduce pe Joan înapoi...
O voi aduce înapoi.
Crezi că Dawn mă va opri?
Da.
Îl susții, doctore?
Ce se va întâmpla când te îmbolnăvești, Gorman?
Când te infectezi?
Când vei fi bătut?
Cred că va fi cineva.
Altcineva în afară de tine.
Gorman.
Și poate cineva care este la conducere care nu este ea.
De ce mai stai?
Poți pleca oricând dorești.
De ce ma stai aici?
Bine ai venit la etajul subteran al Spitalului Grady Memorial.
Asta nu este o cale de ieșire. Nu există așa ceva.
Nu de aici.
De ce m-ai adus aici?
Privește.
Când stau și mă gândesc prea mult,
și aici și mă uit la asta.
De ce m-ai adus aici?
M-ai întrebat de ce mai stau?
Haide. Să îți spun o poveste.
Când totul a început, Dawn a raportat unui tip pe nume Hanson.
Au avut ordine să elibereze spitalul,
și să îi mute pe toți în Butler Park.
Era aproape mijlocul nopții când auzit avioanele,
bombele.
Țipetele.
Eu eram la etajul trei.
Dawn și Hanson făceau o ultimă căutare.
Și știam că era rău.
Dar nu știam cât de rău până nu am ajuns aici.
Orașul se prăbușea.
Și toți eram evacuați...
dispăreau.
La început, am ținut pentru noi.
Până am rămas fără hrană.
Am început să facem ture afară câțiva din noi.
Am văzut oameni care aveau nevoie de ajutor.
Care abia mai rezistau.
Dar abia mai rezistam și noi.
A venit o vreme când nu am mai putut ignora.
Am găsit acest copil.
Napalmul îi ardeau hainele
pielea.
Dawn a spus că nu putem risipi resursele.
Așa că am făcut o înțelegere.
Am folosit ce am putut ca să-l vindec,
și el va compensa pentru noi prin muncă.
Acum...
Nu tu ești problema.
Am pierdut oameni.
Asta a fost problema.
Hanson a cedat nervos. A luat niște decizii prin care au murit oameni.
Dawn a avut grijă.
A avut grijă de el.
Ne-a văzut reușind.
Ne-a ținut împreună.
Ne-a ținut în viață.
Numești asta viață?
Încă respirăm.
Pacienții pe care îi aducem aici încă respiră.
În afară acestor ziduri, singuri, neprotejați, ar fi morți.
Noi am fi morți.
Nu suntem noi cei care o facem.
Oricât de rău se ajunge,
tot este mai bine decât acolo jos.
Ar trebui să mă întorc.
Ce zici să te mai uiți la dl. Trevitt și să mai stai o zi?
Bine.
Este stabil, mai administrează-i în 75mg de Clozapine.
Și mâine un nou început.
Sigur.
Încă aici?
Hei.
Nu.
Ce?
Nu.
Ce i-ai făcut?
Eu...
Era bine până când voi doi ați rămas singuri cu el.
Ceva s-a întâmplat. Vreau să îmi spui.
A fost un accident. Beth a uitat să ia niște tifon.
Eu dădeam cu mopul. Cred că am deconectat ventilatorul cumva.
- S-a oprit doar pentru un minut. - Dar noi...
L-am făcut să meargă din nou.
Du-l în biroul meu.
Dawn, a fost un accident. A fost un accident.
Nu asta s-a întâmplat.
A început să se zbată.
Să se zbată?
I-ai dat Clonazepam, nu?
Cloz... Clozapine.
Ai spus Clozapine.
Nu, n-am zis.
Te rog!
Beth, trebuie să ne ocupăm de dl. Trevitt cât mai este cald.
- Trebuie să îi opresc! - Te rog, oprește-te!
- Te rog! - Nu putem... nu-i putem opri.
Chiar crezi că nu am știut.
Noah este deștept.
Probabil cel mai bun muncitor.
Dar acea poveste pe care a spus-o legată de ventilator.
Băiatul nu prea știe să mintă.
Dacă știai, atunci de ce nu ai...
Nu am vrut. Am fost nevoită.
Greșelile unui om bun aproape că ne-a terminat,
și să fie al naibii dacă mai las asta să se întâmple.
Orice sacrificiu pe care îl facem, trebuie să fie pentru binele suprem.
În momentul în care pierdem asta din vedere,
totul s-a terminat.
Chestia este că, tu nu ești binele suprem.
- Nu ești suficient de puternică. - Sunt puternică.
Câți oameni și-au riscat viețile ca să te salveze pe tine?
Aici, tu ești parte din sistem.
Saloanele îmi țin ofițerii fericiți.
Cu cât ofițerii mei sunt mai fericit,
cu atât ei vor lucra mai mult să facă lucrurile să meargă.
Și asta nu a fost ușor.
Au făcut compromisuri,
dar funcționează.
Și după ce ne-au salvat,
ne vor ajuta să ne revenim.
Pentru că noi suntem cei care rezistăm.
Ăsta este binele pe care îl facem aici.
Ăsta este binele pe care tu îl faci aici.
Asta face să merite.
Dar acolo...
tu ești nimic.
Exceptând moartă, sau povara cuiva.
- Prostii. - Da?
Am văzut asta exact cum ai intrat aici.
Și asta este prostie?
Unii oameni nu sunt meniți pentru viața asta, și este în regulă.
Atât timp cât nu profită de oamenii care sunt meniți.
Nu este chiar atât de rău pe cât pare.
Sunt bine.
Privește.
Analgezice. Abia dacă doare.
Dawn avea nevoie de Trevitt pentru ceva.
Știu că despre asta a fost vorba.
Strici lucruri,
este prinsă și ea.
Nu suntem prinși.
Merg cu tine.
Subsolul este cea mai rapidă cale de ieșire.
Orice zgomot și vom avea plimbăreți.
Atunci nu vom face zgomot.
Voi ține ochii pe Dawn.
Ține o cheie de rezervă în banca liftului, undeva în biroul ei.
Crezi că o poți găsi?
Da.
Înapoi.
Salutare.
Sper că nu te întrerup.
Dawn cerea cheia sa.
Chiar așa?
Doar ce am fost cu Dawn
și nu părea să își amintească asta.
Este în regulă.
Poate că nu trebuie să știe.
Poate că mai este o soluție.
Știi?
O situație din care să câștigăm amândoi.
Ce zici, Bethy?
Ne înțelegem cumva aici?
Bună fată.
Acum, Joan, nu este chiar atât de rea.
Norocul meu...
tu nu ești o luptătoare.
Da, trebuie să fie bateria.
Mă voi opri și voi aduce alta.
Bine.
Beth.
E totul în regulă?
Joan te căuta.
Am văzut-o pe ea împreună cu Gorman că se îndreptau spre biroul tău.
Mulțumesc, Beth.
Ești gata?
Da.
O dată ce ești în siguranță, coboară.
Bine.
Noah?
Noah? Noah?
Poți să mergi?
- Da, sunt bine. - Bine.
Acolo.
Ajutor.
Cine naiba crezi că ești?
El m-a atacat.
L-a fel cu a atacat-o și pe Joan.
Așa cum tu l-ai lăsat.
Știi ce se întâmplă aici, dar lași să se întâmple.
- Tu lași asta să se întâmple. - Asta facem noi.
Nu vine nimeni, Dawn.
Nimeni nu vine.
Vom muri cu toții și tu permiți să se întâmple asta degeaba.
Te vindeci repede.
Îți vei reveni în vreo două zile.
Trebuie să fac ceva.
Cum de ai știu că Trevitt era doctor?
De asta mi-ai spus să îi dau medicamentele greșite, nu?
M-ai făcut să-l ucid.
Că dacă ar fi trăit, ar fi fost un alt doctor
și Dawn nu ar fi avut nevoie de tine.
Nu te-ar fi protejat.
Trevitt a fost oncolog la St. Ignatius.
Îl știam.
M-ar fi dat afară.
Poate Gorman...
poate m-ar fi ucis.
N-am avut de ales.
Folosește tot ce poți folosi.
Când l-au arestat pe Hristos, Petru a negat că este unul din discipolii săi.
N-a avut de ales.
L-ar fi crucificat și pe el.